Ханс Кароса
Завръщане

Превод от немски: Димитър Стоевски, —

chitanka.info

Ромони ли вече реката?

Тъмнее ли модрият свод?

Все още от твойта целувка

аз тръпна във огнен живот.

Все още от теб озарени,

очите ми пият безспир

невнятната твоя магия,

магията в целия мир.

В небето луната забулва

в съня си притихнала скръб,

сив облак над нея разтапя

обагрен патинено ръб.

Водата нечуто разбива

на късове нощния мрак

и сякаш понесла е тежки

товари от лунния зрак.

Невидими струни на арфа

над пътя самотен ехтят,

дълбоки следи от колата

по снежния губер блестят.

Блестят надалеко и свято

ме връщат към свидния кът

и зная, че още си будна

с блажено вълнувана гръд.

На лампата сенникът вино

разлива по твойто чело,

стоиш на прозореца, дъхаш

сковано от скрежа стъкло

и в блянове сладостни спираш

очите над речния брод —

едничко от мойта целувка

ти черпиш покой и живот.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.